Soveliaisuuden...
... rajoja...
... koeteltiin tarmokkaasti.
Soveliaisuuden...
Soveliaisuuden rajoja koeteltiin tarmokkaasti.
"Soveliaisuuden rajoja koeteltiin, mikä oli oikein -
muttei rikottu, mikä oli myös oikein.
Tyttö oli silti tyytymätön."
Mitä nyt? - Jane.
JANE AUSTENIN JALANJÄLJILLÄ
Anna minun kaikki kestää... Tuo tyttö tarvitsee aviomiehen.
Mutta kukaan ei kelpaa hänelle.
Se on sinun vikasi. - Koska olen täydellinen?
Olen jakanut vuoteesi 32 vuotta vaan täydellisyyttä en ole havainnut.
Vielä.
Lopeta! Herra Austen, on pyhäpäivä.
Lopeta...
Naisen parhaat piirteet tulevat esiin -
tyttärenä, sisarena -
ja lopulta vaimona ja äitinä.
Naiselta odotetaan lempeää rakkautta -
ja hiljaisuutta aamuvarhaisella.
Jos naisella on erityisiä lahjoja-
kuten kyky ajatella syvällisesti, se on paras salata.
Huumorintaju on hyvä piirre, mutta nokkeluus ei.
Se on taidoista petollisin.
George kuomaseni. Et voi tulla mukaan.
Kiiruhda, Jane. Myöhästymme.
Ja armon rouvaa ei sovi odotuttaa.
Kiirehdi, Jane.
Lady Gresham, siskoni tytär Comtesse de Feuillide.
Ja herra Fowle, Cassandran kihlattu. - Comtesse?
Tekö ranskalainen? - Avioliiton kautta.
Eikö kreivi saapunut paikalle? - Hänellä oli muuta menoa.
Tapaaminen rouva giljotiinin kanssa.
Siskonpoikanne on jälleen luonamme. Herra Wisley.
Wisley on täysin korvaamaton.
Istukaa ihmeessä.
Herra Fowle ja Cassandra menivät äskettäin kihloihin.
Milloin häät ovat? - Niihin on aikaa.
Miksi? - Lähden Länsi-lntiaan lordi Cravenin kenttäpapiksi.
Mitä Craven tarjosi?
Oman seurakunnan. - Minkä arvoisen?
Se elättää kyllä minut ja vaimoni.
Basingstoken tanssit jatkuvat taas. Ihan lähiaikoina.
Jane niin pitää tanssiaisista.
Wisley ei voi sietää niitä.
Hyvä herra, ne ovat korvaamattomia seudun nuorelle väelle.
Ne suovat tilaisuuden seurustella kaikin puolin etikettiä noudattaen.
Ette toki voi paheksua sitä.
Saitte mieleni muuttumaan.
Tunsin itseni siitostammaksi! - Herra Wisley on mainio aviomiesehdokas.
Tiedät kyllä tilanteemme, Jane.
Hän on lady Greshamin perijä.
Jonain päivänä tämä kaikki on hänen.
Miten lupaava tulevaisuus.
Minua ei rahalla osteta. - Millä sitten, serkku?
Varovaisuutta, herra Lefroy.
Voit maksaa myöhemmin.
Kelpaisiko lasi viiniä?
Esiinnyt näköjään taas eduksesi. - Hieno miekka, Austen.
Koska palaat maalle? - Ylihuomenna.
Niin pian? - On velkoja. Silti pitää yrittää olla edustava.
Etenkin kun sinut on tuomittu pappilaan.
Kuka on tuo hapannaamainen neitsyt?
Suokaa anteeksi.
Tom Lefroy, John Warren. Hänkin tulee Hampshireen.
Isä valmistelee meitä papin virkaan.
Oletteko käynyt Hampshiressä, Lefroy? - Viime vuonna.
Viivyittekö kauan? - Kyllä. Lähes kolme tuntia.
Herra Austen, te olette sitten komea.
Käykö Vauxhall Gardens? - Se on nähty.
Tahitilainen lemmenjuhla? - Koettu.
Crockfords? - Keksi jotain uutta.
Mikä on tahitilainen lemmenjuhla?
Yhden sian varastaminen on rikos -
mutta kahden...
Kahden varastaminen on hyökkäys yksityisomaisuuden pyhyyttä vastaan.
Olette syöpä yhteiskunnan kehossa.
Ja syöpä leikataan pois.
Elinkautinen. Seuraava.
Miksi olet Lontoossa? - Oppiakseni lakia.
Lain tarkoitus on? - Suojella omaisuutta.
Keneltä? - Roskaväeltä.
Niinpä järjestys säilyy koska meillä on...
Vakinainen armeija? - Hyvät tavat.
Ja harkintakykyä. Onko sana tuttu? - On.
Ajatellaan vaikka minua.
Synnyin rikkaana ja pysyin rikkaana käytökseni takia.
Olen hillinnyt itseni.
Äitisi, siskoni ei hillinnyt ja köyhtyi. - Hän nai rakkaudesta.
Ja elättää nyt lapsilaumaa siellä... - Limerickissä.
Jos toivot... Painotan sanaa "toivot".
Jos elättelet toiveita perinnöstä -
sinun pitää näyttää ansaitsevasi sen. Vaan mitä olet tehnyt?
Irstaillut tavalla, jota edes hottentotti ei osaa kuvitella.
Kerskaillut. Juhlinut villisti, uhkapelannut.
Juossut holtittomasti ympäri Lontoota.
Mikä lakimies sellainen on? - Tyypillinen?
Sinulla on huumorintajua.
Se tulee tarpeeseen. Aion antaa sinulle opetuksen.
Saat lähteä toisten sukulaistesi Lefroyiden luokse.
Mutta he asuvat maaseudulla.
Keskellä maaseutua.
Jane, voisitko auttaa?
Kiitos.
Olette Englannin kauneimmat siskokset.
Lumoat herra Fowlen.
San Domingo on niin kaukana.
Hän unohtaa minut. - Ei voi. Katso millaisen muiston jätät.
Jos näky ei pysäytä hänen sydäntään, hän ei ansaitse elää.
Tiedän, että virke sisälsi ristiriidan.
Onko se hän?
Jane! - Henry.
Hauska nähdä sinua, John.
Jätä veljesi rauhaan.
Jane, joko kuulit?
Isän veljenpoika on vieraanamme.
Nuori lakimies jolla on tietty maine. - Myöhästelijän maine?
Hattu pois, George. Isä on valmis.
Perheessä tapahtuu aina muutoksia. Aloitetaan pienistä.
Henry palasi Oxfordista tutkinnon kera. Luojan kiitos.
Samoin ystävämme ja oppilaani John. Sitten suuret.
Cassandra jättää meidät ja muuttaa veljensä Edwardin luo -
Robertin matkatessa Länsi-lntiaan.
Sitten he aloittavat yhdessä -
elämän suurimman ja tärkeimmän matkan.
Lupauduitte kuulemma lukemaan jotain.
Ole kiltti, Jane.
Neuvoja nuorelta naiselta rakkaan siskon kihlajaisten kunniaksi -
Fowlen nulikalle.
Hakkailu oli kyllin kiihkeää ollakseen imartelevaa.
Soveliaisuuden rajoja koeteltiin, mikä oli oikein -
muttei rikottu, mikä oli myös oikein. Tyttö oli silti...
Saanko esitellä veljenpoikani.
Thomas Lefroy.
Hän on tervetullut. Liittykää seuraan.
Vihreä samettitakki on viimeistä huutoa.
Nautit tästä varmasti.
Hakkailu oli...
Soveliaisuuden rajoja koeteltiin, mikä oli oikein -
muttei rikottu, mikä oli myös oikein. Tyttö oli silti tyytymätön.
Neito oli ylevä, kaunis ja tyylikäs...
Voi luoja, tekstiä on molemmin puolin.
Vasta eilen torjuin lordi Grahamin..."
Fowle vastasi: "Saat jotain kultaa kalliimpaa. Rakastavan sydämen.
Mitä voin odottaa vastineeksi?"
"Että olen toisinaan tyytyväinen." - Olenko tuollainen?
Lisäksi saat suloisen, hellän -
viattoman, herkän -
ymmärtävän, uskollisen ja rakastavan naisen sydämen."
Loppu.
Hienoa, Jane.
Minusta se oli todella hurmaavaa. - Olihan se melko etevää.
Kaupunkilaismieli ei jaksa innostua ylipitkästä etevyyden esittelystä.
Varovasti.
Hieno ase, herra Lefroy. - Hallitsetko aseet?
Tom. - Niin, setä?
Mitä jos menisit kävelylle?
Tällä seudulla on hyvää kävelymaastoa. - Kävelylle?
Neiti!
Neiti...? - Austen.
Herra Lefroy. - Tiedän, mutta olen yksin.
Minua lukuun ottamatta. - Sepä se.
Etiketin voinee unohtaa keskellä metsää.
Ja onhan meidät esitelty.
Mitä hyötyä on esittelystä, kun ette edes muista nimeäni?
Ja pysytte tuskin hereillä seurassani.
Tapani voivat vaikuttaa maalaisilta -
mutta en laatinut sääntöjä, joudun vain noudattamaan niitä.
Täällä on kuulemma paljon nähtävää.
Itse havaitsen vain vihreää ylhäällä -
ja ruskeaa alhaalla. - Vika on teissä.
Tästä metsästä on kirjoitettu kirjakin.
Romaani, oletan.
Ja romaanit ovat mauttomia tekeleitä -
joita naiset lukevat? Jopa kirjoittavat?
Puhutte tekstistänne. - Eikö naisilla ole -
ajattelukykyä, ihmistuntemusta, nokkeluutta ja taito valita sanamme?
Enkö haltioitunut kylliksi? - Nukuitte.
Tekstinne oli...
Se oli... etevää.
Se oli ironista. - Oliko?
Enkö varmasti loukannut teitä? - Ette.
Hyvät naiset ja herrat, seuraava tanssi.
Saanko luvan? - Toki, serkku.
Neiti Austen. - Herra Wisley.
Suotteko minulle seuraavan tanssin?
Olemme kamalan myöhässä. Kiitos, Tom.
Olen todella pahoillani.
Harjoittelin, mutta oppi ei pysy päässä.
He ovat kaunis pari.
Sisko. - Mitä pidät Lefroysta?
Mikä kunnia saada se pöyhkeilevä irlantilainen tänne.
Kehtaakin kieltäytyä tanssimasta. Ovatko kaikki ystäväsi yhtä tylyjä?
Mistä päin Irlantia hän edes on? - Limerickistä, neiti Austen.
Olisi suuri kunnia, jos alentuisitte tanssimaan kanssani.
Koska olette ensimmäinen tanssiparini -
perustan mielipiteeni seudusta teihin.
Ja maineenne on minun käsissäni.
Tanssin nimi, country dance, tulee ranskasta. Contra-danse.
Nimi ei siis viittaa maalaistansseihin -
tahmeisiin piiraisiin -
kuvottavaan viiniin -
ja kömpelöön tanssiin. - Kovia sanoja.
Kuvailin ajatuksianne. - Saanko ajatella itse?
Saanko minä ja olla eri mieltä? Suotteko sen naiselle?
Riippuu naisesta. Ja siitä, mitä hän ajattelee minusta.
Että teitä on... mahdoton miellyttää.
Ja te... Mikä nimenne olikaan?
Austen. Herra...? - Lefroy.
Te, neiti Austen -
asetatte itsenne muiden yläpuolelle.
Minäkö?
Te juuri.
Salassa.
Montako tanssia soit hänelle, Jane? - Kaksi?
Kaksi on puolueellista ja kolme... - Silmiinpistävää.
Varo. Lefroylla on tosiaan tietty maine.
Miehenä, joka on epämiellyttävä...
... röyhkeä, ylimielinen, julkea-
sietämätön ja nenäkäs.
Liikaa laatusanoja.
Mitä ihmettä hän yrittää sanoa?
Valppaana, herrat. Ei juoksuja.
En ole koskaan ymmärtänyt krikettiä.
Palo! - Ehti.
Alan epäillä, että hakkailet veljeni kanssa.
Se on naisen ammatti. Harjoittelen.
Luotamme sinuun.
Herra Warren on lyöntivuorossa.
John Warren!
John ei ole kovin hyvä.
Juokse, Warren!
Palo, herra Warren. - Upeaa, Tom!
Kiitos, Warren. Takaisin penkille.
Hyvä suoritus. - Syöttö oli huono. Ette kai pettynyt, neiti Austen?
Neljä juoksua voittoon, Wisley.
Kenen vuoro?
Jane, mitä ihmettä aiot tehdä?
Älä syötä lujaa, Tom.
Laita helppo, Lefroy.
Juokse, Jane!
Enää neljä voittoon.
Ehti.
Huono tuuri, Lefroy.
Jane löi hienosti.
Olette pelannut ennenkin. - Me opetimme.
Eiköhän mennä uimaan.
Hyvä, Henry. - Omistan voittomme Comtesselle.
Mäen tuolla puolen on joki. - Niinkö?
Et pärjää minulle. - Sehän nähdään.
Isä, oletko nähnyt Tomia? - En, Lucy.
Hullaantunut.
Kuuluu tuohon ikään. - Rakkaus karkottaa järjen joka iässä.
Saanko käydä kirjastossanne? - Toki.
Lucy naisi Tomin vaikka heti. Ja saisi huonon miehen.
Viittaatteko hänen maineeseensa? Kokemus on hyväksi miehelle.
Neiti Austen. - Herra Lefroy.
Ja oikein lukemassa.
Selailin mainitsemaanne metsäkirjaa. Herra Whiten teosta.
Mitä pidätte? - Se on hämmentävä.
Hämmentävä?
Kuunnelkaa vaikka tätä.
Pääskyt lentävät toukokuun aamussa.
Kiitävät huoletta korkealla ilmassa.
Sitten...
Yksi syöksyy toisen selkään kiinni tarttuen.
Kumpikin unohtaa lentää, ja ne putoavat kohti kuolemaa -
kunnes naaras päästää...
Niin?
Naaras päästää kovan ja kimeän -
hurmion huudon.
Onko tällainen tavallista Hampshiressa?
Tietämättömyytenne on ymmärrettävää -
puuttuuhan teiltä... Miksi sitä sanoisi?
Kävisikö historia?
Säädyllisyys pakottaa tietämättömyyteen. - Tuomitsee.
Ja rajoittaa kykyjänne kirjailijana.
Jos aiotte luoda kaunokirjallisuutta joka on miesten teosten vertaista -
kokemus on elintärkeää.
Vai niin.
Mikä pätevöittää teidät neuvomaan minua?
Olen teitä kokeneempi.
Huomattavasti kokeneempi, oletan.
Teidän kokemuspiiriänne pitää...
...laajentaa...
...erityisen nuoren miehen toimesta.
Vaarallisen nuoren miehen toimesta -
joka on turmellut monen tytön sydämen...
Lukekaa tämä.
Sitten ymmärrätte.
"Kun hän kuuli, että siveyden linnake oli jo valloitettu-
hän päästi halunsa valloilleen.
Hän ei ollut nirso.
Hänelle kelpasi muiden maistama herkku."
Tätä herkkua hän ei maista. - Mitä?
"Naisen kasvot eivät olleet kauniit-
mutta puvun miehusta oli revitty-
ja uhkeat, valkeat rinnat vetivät katseen puoleensa.
He seisoivat vaiti. - Toisiaan katsellen."
Luin sen kirjan.
Luin sen ja paheksun sitä. - Totta kai.
Mutta miksi? Hahmojen ja proosan takia?
Ei, niissä ei ollut moitteen sijaa.
Moraalittomuuden takia? - Niin.
Mutta miksi se on moraaliton?
Jotta paha saisi palkkansa.
Tosielämässä pahat usein menestyvät.
Katsokaa vaikka itseänne.
Romaanin pitää olla todenmukainen.
Hahmojen ja tapahtumien aidontuntuisia.
Romaanin pitää paljastaa tekojemme todelliset syyt.
Entä sankarini tunteet?
Sankarinne hyvin voimakkaat tunteet -
aiheuttivat kaikille vaikeuksia.
Jos kirja vaivasi teitä... - Kirjailija tarvitsee vaikeuksia.
Millaisia? - Kaikenlaisia vaikeuksia.
Lavertonin markkinat. Hyvä idea, Jane.
Ette yleensä liiku tällaisessa seurassa.
Älkää olko niin mielikuvitukseton.
Täällä riittää vaikeuksia. - Ja vapautta. Miehille.
Ettekö kadehdi sitä? - Miten voisin nähtyäni sen näin läheltä?
On hullua otella ammattilaista vastaan.
Laji lienee tuttu teille. - Totta kai.
Se on kaiketi muodikasta Lontoossa.
Toisten mukiloiminen. Mitä te nyt?
Herra Lefroy, älkää! - Väistäkää.
Lopettakaa! - Miten pärjäätte minulle?
Viisi shillinkiä herran puolesta.
Tom. Lopeta, ole kiltti.
Menetin taas rahani hänen takiaan. - Tuhlaat rahaa kuin vettä.
Ja kaivo alkaa olla kuiva. Rahani eivät riitä. - Ota nämä.
Tämä on noloa.
Herra Lefroy?
Oliko käytöksessäni toivomisen varaa?
Miksi tappelitte?
Etteivät nyrkkeilytunnit menisi hukkaan.
Havaitsinko teissä oikeudentajua?
Olen lakimies. Oikeus ja laki eivät liity toisiinsa.
Uskotteko tosiaan niin?
Uskon mitä on pakko.
Suokaa anteeksi.
Jane on rakastunut. - Se on kesäihastus.
Herra Lefroy lähtee pian, ja herra Wisley odottaa yhä.
Toivon mukaan. - Se mies on tomppeli.
Se menee ohi iän myötä. Ja Jane saa hänet kyllä ojennukseen.
Voisit suostutella Janea. - Uhraamaan onnensa?
Ei Janen pidä naida rikkainta miestä vaan haluamansa mies.
Voi hyvänen aika! Pitääkö tästä puhua päivästä toiseen?
Tätä menoa tyttö päätyy katuojaan.
Jenny! Herra Austen!
Missä ihmeessä te olette?
Ystävällistä tulla vastavierailulle.
Saako olla teetä? - Onko se vihreää?
Ruskeaa, teidän armonne. - Siinä tapauksessa ei.
Missä nuorin tyttärenne on?
Auttamassa köyhälistöä.
Vihdoin. Lady Gresham ja herra Wisley tulivat käymään.
Missä sinä viivyit?
Rouva. Hyvä herra.
Ehkä nuoret haluaisivat käydä kävelyllä.
Teillä on somasti rehottava puutarha.
Suokaa anteeksi.
Mitä hän tekee? - Kirjoittaa.
Voiko asialle tehdä jotain?
Neiti Austen, kuten ehkä tiedätte -
olen tuntenut teidät jo kauan vierailujeni ansiosta.
Puutarha on kovin liikuttava tähän... aikaan. - Aivan.
Olette aina vaikuttanut... - Etenkin kukat.
Yritän sanoa, että... Vuosituloni ovat 2000 puntaa.
Ne vain kasvavat saatuani perintöni, johon on ehkä tahditonta viitata.
Saatte sen kaiken, jos naitte minut.
Herra Wisley...
Kosintanne on vilpitön ja kohtelias ja suuri kunnia.
Mutta kaikesta tarjoamastanne huolimatta...
Rakkauden kukka ei aina kuki heti.
On pitänyt valehdella kauppiaille, pihistellä, elää kituuttaa.
Elää jatkuvasti kädestä suuhun. - Tiedän, että tilanteemme on vaikea.
Sinulle ei ole rahaa. - Kai edes jotain?
Kaikki menee veljillesi.
Ilman miestä olet rahaton. - Olkoon niin.
Sinäkin nait rakkaudesta. - Ja nyt saan kuokkia omat perunani!
Oletko mieluummin köyhä vanhapiika? Halveksittu. Pilan kohde.
Jokaisen teräväkielisen kylähullun sallittua riistaa!
Kiintymys on suotavaa.
Raha täysin välttämätöntä.
Voin elättää itseni...
Niin, miten?
Voin elättää itseni... - Kirjoittamalla?
Sen ajatuksen voit unohtaa saman tien.
Mitäs nyt? Riitelevätkö naiseni?
Tulkaa. Sopikaa riitanne.
Mihin luulet meneväsi? - Ruokkimaan siat.
Hän voisi tarjota upean kodin.
Mukavan elämän. - Isä...
Harkitse tarjousta. Se voi olla paras, jonka saat.
Wisley? - Hänellä on vikansa.
Hän on tomppeli. - Se menee ohi iän myötä.
Mikään ei lannista mieltä niin kuin köyhyys.
Marie Antoinettella oli tällainen puku.
Prameilenko liikaa? Prameilen, tiedän sen.
Miten yritämmekään miellyttää niitä, joista pidämme.
Tarkoitatko Henryä?
Eliza, veljeni on paljon sinua nuorempi. - Ja köyhempi.
Henry tietää, että pidän hänestä.
Hän on komea. - Komeidenkin pitää elää.
Haluatko hänen naivan sinut rahasta? Se ei ole oikein.
Olen käytännöllinen. - Onneksi minä en ole.
Siksi et huomaa että Lefroy on rahaton ja tarvitsee rikkaan vaimon.
Mieti sitä tanssiaisissa.
Sitä paitsi hän lähtee huomenna eikä aiheuta enää harmeja.
Tanssitte kauniisti.
Neiti Jane Austen. - Hauska tavata.
Tanssitte intohimoisesti.
Järkevä nainen ei näytä intohimoaan, jos tavoittelee aviomiestä.
Rakastajan sijaan.
Ei hätää. En tavoittele kumpaakaan.
En kai loukannut... - Ette. Suokaa anteeksi, minulla on kuuma.
Neiti Austen... - Suo anteeksi.
En kestä tätä. Isäni haluaa minusta papin.
Itse haluan kapteenin punaisen nauhan -
hänen majesteettinsa joukoissa, mutta minulla ei ole varaa siihen.
Minulla on. - En voi ottaa rahojasi.
Henry, teeskentely ei ole tarpeen.
Punainen sopii sinulle hyvin.
Neiti Austen?
Siellähän te olette.
En voi uskoa, että minun pitää käydä tämä keskustelu.
Nyt en ymmärrä.
Herra Wisleyn äiti, rakas siskoni kuoli nuorena.
Minulla ei ole omia lapsia.
Toivon, ettette koskaan koe lapsettomuuden tuskaa.
Yritän nyt sanoa -
että Wisleyn toiveet ovat minulle tärkeitä.
Olivat ne miten omituisia tahansa.
Näytätte olevan terve.
Omaatte tarpeelliset kyvyt.
Ulkonäkönne on miellyttävä.
Kun kaltaistanne nuorta naista -
kosii siskonpoikani kaltainen mies -
velvollisuutenne on sanoa kyllä. Vaan mitä te teitte?
Ajattelin omilla aivoillani? - Aivan.
Siskonpoikani saisi paljon paremmankin -
kuin varattoman papin tyttären.
Varattoman? Erehdytte.
En koskaan erehdy.
Isänne on taloudellisissa vaikeuksissa.
Vaan vielä on toivoa.
Hänellä on tytär, jolle kohtalo hymyilee.
Herra Wisley on hyvä tilaisuus Janelle.
Hänen pitäisi hyväksyä kosinta heti.
Eikö pitäisikin?
Lucy, haetaan virvokkeita.
Kuulin herra Wisleyn kosinnasta.
Onneksi olkoon.
Onko naisella vaihtoehtoa, kun hän on oppinut mutta varaton?
Miten voitte naida hänet? Hän voi olla rikas -
mutta miten voitte naida miehen, jota ette rakasta?
Miten voin naida miehen, jota rakastan?
Te lähdette huomenna.
Teinkö sen hyvin? - Erittäin hyvin.
Halusin tehdä sen hyvin edes kerran.
Minä olen varaton ja riippuvainen hullusta enostani.
En voi kosia vielä, mutta tiedät tunteeni.
Jane, olen omasi.
Olen omasi sydäntä ja sielua myöten.
Vaikka niistä ei iloa olekaan.
Minä päätän sen.
Mitä me teemme?
Sen mitä on pakko.
Cassandra, sydämeni on saanut siivet.
Epäilykset ovat haihtuneet.
Pian pääsen karkuun armollista rouvaa siskonpoikineen.
Eliza, Henry ja minä tulemme luoksesi-
kunhan olemme poikenneet Lontoossa.
Tom hankki meille kutsun enonsa luokse.
Toivon mukaan kelpaan hänelle.
Tuhoa tämä häpeällinen kirje heti, kun olet toipunut järkytyksestä.
Rakkaudella ja kiireessä, Jane.
Tom, vieraamme saapuivat.
Käyttäydy kunnolla. Kreivitär.
Tervetuloa, Madame la Comtesse.
Saan liian harvoin vieraaksi aatelisia.
Ja tietysti heidän ystäviään.
Vierailunne on lyhyt. Ei hukata aikaa.
Siskonpoikani haluaa esitellä suurkaupungin huvituksia.
Mielihyvä on hänen alaansa.
Mikä taistelu se oli, Tom? - Villers en Cauchies.
Tuhansia kuoli. Kirotut fransmannit.
Teitä lukuun ottamatta.
Solvatkaa jakobiineja kaikessa rauhassa.
He teloittivat mieheni. - Raakalaiset.
Ja hänen omaisuutensa? - Takavarikoitiin.
Suuri osa oli kannettavassa muodossa.
Kannettava omaisuus on onni taskussa.
Olinko havaitsevinani ironiaa?
Tarkkaan punnittu mielipiteeni on, että ironia on loukkaus hymyn kera.
Ei.
Eikö?
Ironia yhdistää ristiriitaiset totuudet -
ja luo uuden totuuden hymyn kera.
Totuus ilman hymyä tai naurua ei ole totuus -
vaan jotain ihmisluonnon vastaista.
Serkkuni on kirjailija.
Mitä hän kirjoittaa? - Jane.
Romaaneja.
Nuori nainen hyvästä perheestä?
Tapaamme toisen samanlaisen. Rouva Radcliffen.
Hän ottaa harvoin vieraita vastaan. - Kuka?
Se kirjailija. Rouva Radcliffe. - Hän kirjoittaa ammatikseen.
Mitä? - Hän saa kirjoista 500, jopa 800 puntaa.
Yli tuhat puntaa?
Voi tätä nykyaikaa.
Elätte hiljaista elämää -
mutta kirjanne ovat täynnä romansseja ja vaaroja.
Kaikkea mitä elämästäni puuttuu?
Siltä näyttää. - Mistä te haluatte kirjoittaa?
Sydämen asioista.
Ovatko ne teille tuttuja?
Eivät kaikki. - Ajan mittaan ovat.
Ja jos eivät ole, sitä varten meillä on mielikuvitus.
Teille se on tuonut riippumattomuuden.
Minä ja mieheni olemme maksaneet siitä.
William-parka. On sopimatonta omata ajatteleva vaimo.
Ja jos vaimo on kirjailija, se on suorastaan skandaali.
Mutta on kai mahdollista olla sekä vaimo että kirjailija?
Kyllä minusta.
Mutta helppoa se ei ole.
Voisinko todella saada tämän? - Minkä?
Sinut. - Mitä tarkoitat?
Elämää kanssasi. - Voisit.
Lefroy. - Tuomari kuulee!
Enoni on varmasti antelias.
Puhuthan hänelle? - Heti huomenna. Nyt on pakko sanoa hyvää yötä.
Hyvää yötä.
Neiti Austen. - Niin?
Hyvää yötä.
Äiti on oikeassa. Jane tarvitsee miehen ja pian.
Viisi vähävaraista tyttöä.
ENSIVAIKUTELMIA
Hän ilmaisi itseään niin järkevästi-
kuin rakastuneelta mieheltä voi odottaa.
Herra Wickham keräsi kaikkien naisten...
Vajavainen, ennakkoluuloinen, typerä.
Hänen mielensä oli korkealla. Vastauksen aikaansaama riemu...
Tunteitani ei voi tukahduttaa...
Huomenta. - Huomenta.
Onko maailma ylösalaisin? - Kuinka?
Onko kreivitär viihtynyt luonamme?
On. Minä... - Hän on komea nainen.
Aivan. Halusin puhua... - Et saa enempää rahaa.
Nyt kun teillä on ollut tilaisuus tutustua neiti Austeniin -
olen varma, että hän on teistäkin ainutlaatuinen.
Pöyristyttävää! - Saisinko puhua?
Se ei ole tarpeen. Kirje kertoo kaiken.
Kirje? - Nyt tiedän mitä puuhasit maalla!
Oletko juoninut sen heitukan kanssa?
Halusin että tapaatte kaikessa rauhassa.
Rikkaan lesken varjolla toit sen pennittömän miehenmetsästäjän!
Malttia. - Se ironinen pikku kirjailija.
Halusin teidän tutustuvan häneen.
Olin varma, että pitäisitte hänestä.
Onneni on teidän käsissänne. - Onnesi?
Ennemmin vaikka huorissa käyvä lurjus, joka voi parantaa tapansa -
kuin lemmestä riutuva nulikka huonossa avioliitossa.
Enoni ei antanut suostumustaan.
Kirje teki tehtävänsä. - Keneltä se oli?
Lady Greshamilta?
Tai hänen siskonpojaltaan.
He luulevat voivansa tehdä mitä vain mutta tätä en hyväksy.
Emme voi muuta.
Totta kai voimme.
Olen täysin riippuvainen...
Enostasi.
Ja minä sinusta.
Mitä aiot tehdä?
Sen mitä on pakko. Minulla on velvollisuuksia. Perheeni.
Minun pitää ajatella heitäkin.
Eikö sinulla ole muuta sanottavaa?
Hyvästi, herra Lefroy.
Tuomitsen teidät vietäväksi tyrmään ja sieltä teloitettavaksi.
Teloitus tapahtukoon hirttämällä.
Luoja teitä armahtakoon.
Seuraava.
Hän kohteli sinua kaltoin.
Ehkä voimme pian palata kotiin.
Oletko kuullut Robertista?
Hän saapui vihdoin San Domingoon. - Hyvä.
Saako olla viiniä?
Juodaan malja kollegojen kesken.
Anteeksi, että olen ollut töykeä.
Herra Wisley?
Huonomaineinen rouva Radcliffe...
Oliko hän yhtä synkkä kuin kirjansa?
Ei ulkoisesti.
Mutta ulkokuori kätkee varmasti paljon. - Kuten meillä kaikilla.
Viesti pastori Austenille. - Kiitos.
Mikä hätänä?
Hän kuoli pian saavuttuaan.
Ehti hädin tuskin maihin.
Mihin hän kuoli? - Keltakuumeeseen.
Craven kirjoitti, että jos olisi tiennyt kihlauksesta -
hän ei olisi ottanut Robertia mukaan.
Jane. On vielä toinenkin asia.
Herra Lefroy. Tom.
Mitä hänestä? - En olisi halunnut kertoa tätä.
Hän on käymässä Lefroyiden luona ja...
Hän on kihloissa.
Nyt jo?
Kirjoitatko kirjettä?
En. Aloitin tämän jo Lontoossa.
Se on tarina nuoresta naisesta.
Kahdesta nuoresta naisesta -
jotka ovat asemaansa parempia. - Moni on.
Ja kahdesta miehestä, jotka saavat -
enemmän kuin ansaitsevat, kuten moni.
Miten tarina alkaa? - Huonosti. Ja jatkuu huonommin.
Mutta toivon, että se sisältää huumoria.
Miten se päättyy?
Kummankin loppu on onnellinen.
Hyvät avioliitot?
Loistavat avioliitot.
Hyvin rikkaiden miesten kanssa.
Esititte minulle... kysymyksen.
Olen valmis vastaamaan. Selvitetään ensin yksi asia.
En ymmärrä teitä, herra Wisley.
Osaatte olla todellinen herrasmies, mutta...
Mutta. Miten surullinen sana.
Mutta teilläkin on sana hallussa ja käytätte sitä tehokkaasti.
Viittaan kirjeeseenne. - Mihin?
Lähettikö tätinne sen?
Ei sillä ole väliä.
Intohimo tekee kaikista narreja. - Toivon että mielipiteenne muuttuu.
Intohimo on naurettava tunne.
Ja useimmiten silkkaa hulluutta.
Kiitän kosinnasta. Suostun. Näkemiin.
George.
Herra Wisley on herrasmies.
Sinulla on aina paikka rinnallani.
Neiti Austen.
Herra Lefroy.
Onnittelut taitavat olla paikallaan.
Ystävällistä, että ehditte tavata vanhaa ystävääkin.
Minä tulin -
selittämään käytöstäni.
Sitä ei voi puolustella.
Kertokaa kihlatustanne.
Mistä hän on kotoisin?
Wexfordin kreivikunnasta. - Maannaisianne. Mainiota.
Mikä hänet hurmasi? Käytöksenne ja hymynne?
Ei, en suinkaan.
Jos olisin kokenut sen tunteen, en sietäisi häntä nyt silmissäni.
Myös rikas neiti Wexford on minulle yhdentekevä.
En pysty tähän.
Naisitko tosiaan Wisleyn?
Jos totuus ja oikeus merkitsevät sinulle mitään, et voi naida häntä.
Tiedätte molemmista hyvin vähän.
Yritin, mutten voi elää näin.
Voitko sinä?
Jane, voitko?
Elämä on arvoton, jos emme ole yhdessä.
Karkaa kanssani.
Vihille?
Niin. Mennään postivaunuilla Lontooseen.
Pian olemme Skotlannissa avioparina.
Pitäisikö jättää kaikki? - Kaikki. Muuten emme voi olla yhdessä.
Menetät kaiken. Perheesi. Asemasi.
Saat raataa loppuelämäsi nälkäpalkalla.
Uusi lapsi joka vuosi, ei helpotusta.
Milloin ehdit kirjoittaa? - En tiedä. En voi päästää onnea käsistäni.
Tämä on järjetöntä.
Jos voisit saada Robertin takaisin vaikka sitten näin...
Mitä tekisit?
Salaa lähtöni mahdollisimman pitkään. - Odota.
Ota nämä.
Ota. Lähde nyt, pidä kiirettä.
Voimme vielä ehtiä vaunuihin.
Olethan varma?
Joko se tulee? - Ei vielä.
Nopeasti. Kuulen sen jo.
Kaksi Lontooseen. Maksamme myöhemmin.
Hampshire. Kotiseutusi.
Entinen kotiseutuni.
Jumissa ollaan. Kaikki ulos.
Minä autan. - Herroja tarvitaan työntämään.
Hyvä herra. - Tullaan, tullaan.
Yksi, kaksi -
kolme ja työntäkää!
Rakas Tom, lähettämäsi rahat tulivat tarpeeseen.
Isäsi ja minä olemme hyvin kiitollisia.
Kiitos, että jaat enosi käyttörahat.
En tiedä, miten selviäisimme ilman niitä.
Hienoa. Kiitokset herroille. Hyvä herrasväki, takaisin vaunuihin.
Olemme valmiita.
Painaako jokin mieltäsi? - Ei.
Pelkäätkö maineesi puolesta?
En, vaan sinun maineesi.
En minä... - Pitäkää kiirettä.
Hevosten vaihto. 20 minuutin tauko.
Montako sisarusta sinulla on kotona?
Ihan tarpeeksi. Miksi kysyt?
Mitkä heidän nimensä ovat?
Kenestä he ovat riippuvaisia?
Maineesi on mennyttä.
Tuhlailusi oli vain huijausta.
Voin ansaita rahaa. - Et tarpeeksi.
Etenen kyllä urallani.
Tuomari vihollisenasi ja köyhä vaimo taakkanasi?
Ja ties kuinka monta suuta ruokittavana.
Rakas ystäväni, sinä vajoat ja me vajoamme mukanasi.
Hampshiren vaunu lähtee pian.
Ei, Jane.
En luovu sinusta ikinä.
Älä sano mitään. Älä edes ajattele.
Älä tee muuta kuin rakasta minua. Rakastathan?
Rakastan.
Mutta jos rakkautemme tuhoaa perheesi, se tuhoaa itsensä. - Ei.
Syyllisyys ja katumus tuhoavat sen. - Tuo on pötypuhetta.
Se on totuus.
Ristiriidasta syntynyt.
Mutta se pitää lausua hymyn kera.
Muuten se ei ole totta, eikä rakkauttamme ikinä ollutkaan.
Hyvästi.
Tyypillistä. Morsian soutaa ja huopaa.
Missä kaikki ovat? - Etsimässä teitä.
Kiitos, Jenny. - Herra Warren.
Asia yritettiin salata palvelijoilta...
Missä Lefroy on? Henry tappaa hänet.
Henry ei löydä häntä. Ja jos löytää, ei tapa.
Se ei ole tarpeen.
Mitä tapahtui?
Ei mitään.
Ymmärrän.
Jane...
En ehkä omaa Lefroyn charmia -
joka toisista on pelkkää teeskentelyä ja keikailua...
En elättele toiveita... - Toiveita?
Et arvaakaan.
Tämä on suuri kunnia, mutta...
Eikö Hampshiressa ole muita naisia?
Sinä kirjoitit tuomarille.
Ota huomioon, miten rakastan sinua.
No?
Palasit luoksemme.
Anna olla.
En tule tänään jumalanpalvelukseen.
En tuon nuoren naisen kanssa. - Niinkö?
Olen saanut sen käsityksen, että tyttärenne on ollut matkoilla.
Onko matkustaminen teistä rikos? - On ilman papin aamenta.
Wisley ei ota vaimoa joka on -
perheetön, varaton, vähäpätöinen -
ja epäilysten tahrima.
Ei hän ole perheetön. - Ei todellakaan.
Muiden käsitys vähäpätöisyydestä voi olla eri kuin teidän.
Ja voihan nuori nainen elättää itsensä.
Kiinnostava ajatus, neiti Austen.
Voimmeko keskustella asiasta kävellessä?
Olen pahoillani, jos käytökseni on ollut pettymys.
Ette ota puolisoa, jota ette rakasta.
Tai edes puolisoa, jota rakastatte.
Arvostan sitä. Olen itse samanlainen.
Toivoin voittavani rakkautenne.
Mutta en halua ostaa rakkautta.
Eroammeko ystävinä?
Kyllä.
Ja elätätte itsenne... - Kirjoittamalla.
Päättyvätkö tarinanne onnellisesti?
Vaikeuksien jälkeen hahmoni saavat -
kaiken mitä haluavat.
Hyville ei aina käy hyvin.
Se on yleisesti hyväksytty totuus.
... että naimaton ja varakas mies tarvitsee välttämättä vaimon.
Tiedetään miehestä miten vähän tahansa -
tämä totuus on niin lujaan piintynyt-
että miestä pidetään seudun tyttärien laillisena omaisuutena.
Herra Bennet, hänen vaimonsa sanoi-
Netherfield Park on vihdoin vuokrattu.
Herra Bennet sanoi, ettei tiennytkään.
Oletteko te neiti Austen? - Kumpi?
Myös siskoni on neiti Austen.
Ylpeyden ja ennakkoluulon kirjoittaja?
Siskoni haluaa pysyä tuntemattomana mutta kiitos huomiostanne. - Kiitos.
En anna tätä Henrylle anteeksi. - Annat. Ainahan me annamme.
Vanha ystävämme. Myöhässä kuten aina.
Madame la Comtesse. Neiti Austen.
Herra Lefroy.
Saanko esitellä innokkaan ihailijanne -
tyttäreni neiti Lefroyn.
On suuri ilo tavata teidät.
Luetteko meille tänään?
Siskoni ei lue julkisesti. Ei hän muuten pysy tuntemattomana.
Mutta... - Jane.
Teen tänään poikkeuksen, jos uusi ystäväni niin haluaa.
Tule istumaan viereeni.
Hän on kaunis.
Hän alkoi ymmärtää -
että Darcy oli ominaisuuksiltaan hänelle sopivin mies.
He olivat luonteeltaan erilaisia -
mutta mies vastasi hänen toiveitaan.
Liitto olisi ollut molempien eduksi.
Elizabeth olisi pehmentänyt häntä ja parantanut hänen tapojaan.
Darcyn harkintakyvystä, tietämyksestä ja kokemuksesta -
olisi ollut Elizabethille paljon hyötyä.
Mutta nyt he eivät pääsisi näyttämään -
mitä todellinen avio-onni on.
Lyhyen elämänsä aikana -
Jane Austen kirjoitti kuusi suurta englanninkielistä romaania.
Tom Lefroysta tuli lakimies ja Irlannin korkea-arvoisin tuomari.
Hänen vanhin tyttärensä sai nimen Jane.
Sekä Jane että Cassandra pysyivät naimattomina.